![poljoprivreda poljoprivreda](http://www.agroplod.rs/wp-content/gallery/galerija/thumbs/thumbs_poljoprivreda.jpg)
![poljoprivreda1 poljoprivreda1](http://www.agroplod.rs/wp-content/gallery/galerija/thumbs/thumbs_poljoprivreda1.jpg)
![poljoprivrednik_02 poljoprivrednik_02](http://www.agroplod.rs/wp-content/gallery/galerija/thumbs/thumbs_poljoprivrednik_02.jpg)
понедељак, 15. август. 2011. 11:08
Jadranka i Radoslav Petrović iz Orašca uspešno vode živinsku farmu, imaju i svoj zaštićeni brend „Pile moje“. Intenzivno rade na tome da pored uobičajenih jaja ili svežeg pilećeg mesa, na tržište izađu sa potpuno novim artiklima, a to su dimljena piletina i sušena piletina.
Iako smo u posetu ovom domaćinstvu išli u subotu, na drugi dan Božića, kad je u Srbiji tradicionalno neradan dan, na stolu smo zatekli hrpu papira, faktura, digitron i olovku. „S posla na posao“, kaže domaćica Jadranka, saobraćajni tehničar po vokaciji, koja je sa suprugom Radoslavom, bivšim vojnim licem, još 2004. godine registrovala domaćinstvo za uzgoj brojlera. Od tada su bez prekida prisutni na aranđelovačkoj pijaci, isprva su na tezgi prodavali jaja i tovne piliće, dok danas imaju specijalizovanu radnju za prodaju živinskog mesa po kojoj su nadaleko čuveni.
Adekvatna procena tržišta
Počeli su pre 13 godina, kažu iz nužde, kao dodatni posao, čime su školovali dvoje srednjoškolaca. Od tova pilića za sopstvene potrebe sa mnogo rada, entuzijazma, pravih ideja i hrabrosti za njihovo sprovođenje, Petrovići su došli do farme čije je sušeno i dimljeno meso degustirano u Engleskoj, Češkoj, Kanadi.
Pomalo razmaženo šumadijsko tržište koje nije sklono novinama u ishrani oberučke je prihvatilo potpuno nov proizvod, a to je dimljena piletina. Prvenstveno zato što nečeg sličnog nije bilo u ponudi, ali i proizvodi su se sami nametnuli svojim kvalitetom tako da su se planovi oko izgradnje nove sušare pokazali kao pravi poslovni potez.
Zainteresovanost za pileće prerađevine oko Nove godine je iznenadila i naše domaćine, tako da je reporter ostao uskraćen za fotografije u staroj pušnici, ali se na stolu našlo više nego dovoljno da svi probaju belo dimljeno meso, pileće kobasice, mleveno pileće meso, ćevape…
„Akcenat stavljamo na preradu. Odlučili smo se za kvalitet finalnog proizvoda nauštrb industrijske proizvodnje. Proizvodi su specifičnih organoleptičkih svojstava sušeni po tradicionalnoj tehnologiji, pravljeni na potpuno prirodan način, bez dodavanja hemijskih aditiva ili konzervansa bilo koje vrste, čime je postignut poseban miris i ukus a samim tim i vrednost. Dakle: meso, so, beli luk, paprika i začini, kao što je sušeno u našim selima odvajkada“ govori Radoslav.
Šta nosi sutrašnjica
Pre nešto više od godinu dana Petrovići su započeli izgradnju pogona za dimljenje i sušenje mesa na 230 metara kvadratnih, završena je prva trećina radova, ostatak čeka povoljnija vremena ili pomoć drzave. Sve je urađeno iz sopstvenih sredstava, bez ikakvih podsticaja, subvencija ili kredita iako je bilo reči o tome.“ Odlučili smo da sve finansiramo iz svojih sredstava, što zbog neizvesne ekonomske situacije oko nas, što zbog nedovoljno povoljnih kredita. Idemo korak po korak, možda sporije ali sigurnije. Završetkom ovog modernog objekta biće potpuno zaokružen proizvodni proces po HACCP standardu čime se obezbeđuje zdravstveno ispravna i bezbedna hrana za konzumiranje.“ To će, svakako, širom otvoriti vrata tržišta, za sada su planovi okrenuti gradovima u regionu: Topoli i Lazarevcu.
Budućnost ove farme su i kćerka Biljana i sin Zoran koji su kao diplomirani grafičari zaslužni za osmišljavanje reklamnih letaka, kalendara i ostalog propagandnog materijala.
Zlatno je pravilo da je za svaki dobar proizvod potrebna dobra sirovina počevši od koka nosilja kojih je trenutno na farmi oko 500 komada pa do hrane za piliće koja se delimično pravi na samom gazdinstvu. Radoslav ima mešaonu kapaciteta 300 kg i od svog kukuruza, pšenice i ječma pravi smešu kojom se pilići hrane u završnoj fazi, čime se vrši takozvano pročišćavanje. Da bi proizvodni ciklus bio zaokružen nedostaje registrovana klanica tako da Petrovići sada koriste uslužne klanice, što je trenutno jedan od većih izdataka.
Postoji nešto od živinskih proizvoda što nismo našli u Orašcu – zamrznuto meso. Nema ga, sve se kolje danas za sutra. “Sa potrošačima imamo familijaran odnos, to su uglavnom stari kupci koji dugo kupuju kod nas, plasman naših proizvoda je zagarantovan.“ Brojni su i oni koji po preporuci prijatelja dođu kod ovih radnih ljudi. Kad nova sušara bude gotova, eto i nas ponovo.